Ne trebuie un doctor. Acum!
Aduceţi o targă aici!
- Ce e? - A băut ceva.
Ce a ingerat? Vreau să ştiu exact.
Nu ştiu. Eram la evenimentul caritabil de la clădirea Van Lunt.
Şi alţii ai păţit-o.
Aveam un pahar în mână. Trebuie să-mi fac şi eu un control?
- De cât timp e inconştientă? - De cel puţin 20 minute.
E ca o gaură de şobolani.
E cel mai apropiat spital.
Am luat legătura cu dr. Rosenberg.
E în avion. Pupilele nu reacţionează.
O intubăm.
Începe cu 1.000 cmc soluţie Ringer lactat până aflăm care e problema.
Inserează un cateter Foley.
Hemodializă şi lavaj gastric?
Raport toxicologic, funcţie hepatică, test de coagulare.
- Sun la Terapie Intensivă. - Câţi mai sunt?
Patru sau cinci.
Sigur nu ar trebui să mă consulte cineva?
Vine o asistentă.
- Merg cu ea. - Îmi pare rău, nu se poate.
- Ştiţi cine sunt? - Nu contează.
Completaţi fişa.
Vă anunţăm imediat ce apar veşti cu privire la starea sa.
Matt, sunt Karen.
Hai, te rog, deschide uşa.
Nu dau de Foggy şi nu e nimeni la birou.
Ce Dumnezeu se întâmplă?
Matt...
Doamne!
Arăţi ca naiba.
Înseamnă că arăt mai bine decât mă simt.
Îi dăm în judecată?
Ar trebui.
Ar trebui să-l prindem pe cel care te-a lovit şi...
Ce fel de maşină avea?
Te rog, spune-mi că era o maşină scumpă şi germană.
Era japoneză.
Şi a fost vina mea.
Trebuia să fiu mai atent.
Ce Dumnezeu s-a întâmplat aici?
Nimic, nu-ţi face griji.
Bine, o să...
Nu-i cam devreme pentru bere?
Depinde ce fel de zi ai.
Vrei una?
Nu, mersi.
Unde erai când te-a lovit maşina?
Are importanţă?
S-ar putea să aibă...
Dacă a fost vorba de o maşină.
- Karen... - Are vreo legătură cu Fisk?
Cu faptul că te întâlneai cu tipa aia, Vanessa?
A fost vina mea.
- Să o lăsăm aşa, bine? - Nu.
Nu, nu e bine. În mod categoric nu e bine.
Uită-te la tine.
- Ţi-a spart cineva casa? - Nu.
Şi nici nu te-a bătut nimeni măr, nu?
Mai ştii când am fost ultima oară aici?
Da, mi-aduc aminte.
Eu eram speriată, îngrozită.
Tu mi-ai dat un tricou de-al tău. M-am simţit la adăpost.
Am simţit că pot avea încredere în tot ceea ce spui.
Iar tu m-ai minţit...
...în legătură cu dosarul de pensii de la Union Allied.
Nu voiam să sufere nimeni...
...ca Daniel Fisher,
din cauza a ceea ce făceam.
Da, cunosc sentimentul.
Deci, asta e.
E tot ce o să-mi spui.
E tot ce am acum, Karen.
Nu e tot ce am eu.
Am descoperit ceva.
O bucată de hârtie rătăcită, la grefier.
Probabil de asta nu a aruncat-o Fisk în vreo gaură neagră.
Ce era?
Un certificat de căsătorie.
Al mamei sale, Marlene.
- Şi cu ce ne ajută asta? - Nu e cu tatăl său.
E tipul cu care s-a recăsătorit,
la doi ani după ce toate rapoartele o dădeau decedată.
Adică ea e în viaţă?
E la un centru medical din nord.
Eu şi Ben am mers cu maşina...
Karen!
- Fisk poate avea spioni. - Ştiu.
Nu mi-am dat numele real.
Trebuia să discuţi cu mine sau cu Foggy înainte de escapada asta.
Am încercat,
dar nu răspundeaţi.
- Ai vorbit cu mama lui Fisk? - Da.
Nu e perfect lucidă, dar...
Matt, a spus despre Fisk...
...că şi-a ucis tatăl.
La vârsta de 12 ani.
I-a zdrobit capul cu un ciocan. Ea l-a ajutat să îl ascundă.
Era minor. Nu va fi de ajuns.
Nu ca să-l bage la răcoare.
Dar nu se leagă de tot ceea ce a declarat Fisk.
Tot ce a schimbat pe internet
şi la biroul grefierului.
Ar putea fi suficient ca să fie cercetat mai îndeaproape.
Vine de la o femeie care nu e perfect lucidă.
Nu v-am auzit să veniţi cu o soluţie mai bună.
Ai discutat cu el?
Cu Foggy?
Nu de ieri, de la telefon, când bănuiesc
că acoperea ce tu nu vrei să-mi zici.
Bine, du-te la birou şi aşteaptă-l.
Spune-i ce ai aflat şi, Karen, spune-i că am zis...
Nu, lasă. Spune-i ce ai descoperit.
Karen, ai grijă, te rog.
Ştii...
Poate că ar trebui să-ţi urmezi propriul sfat.
Ţi-am luat...
E...
E un balon...
Are o maimuţă pe el.
Trebuie să fii în altă parte?
Nu eşti în pădure. Mormăielile nu sunt cuvinte, ursuleţule Foggy.
Te rog nu-mi spune aşa.
Ba îţi spun cum am eu chef.
Bine, doar că...
Poţi să o faci în gând, fără să vorbeşti?
Asta e nesimţire curată!
- Sunt impresionată. - Scuze.
Ai stricat momentul.
Mergi la muncă sau ce faci?
Nu azi. Poate niciodată, nu cu Matt.
Dar sunteţi prieteni de când vă ştiu eu.
Indiferent ce se petrece între voi doi...
Nu mă interesează, bine?
N-o să mă las atrasă în dramă.
Încuie uşa când pleci.
Groaznic! Uită-te la el!
Cum o să mai conducă afacerile?
Nu e momentul, Leland.
Ba exact acum e momentul.
Ţii socoteala?
Ai zice că cine a făcut asta încerca
să o scoată pe duduie din ecuaţie?
Asta...
Nu mi se pare verosimil.
Deci cum stăm acum?
Aproape mi-au venit de hac, la naiba!
Totul pentru a ajunge la tipul cel mare.
Ţi-a dat Gao de înţeles
că e tot nemulţumită când ai vorbit cu ea?
Nu aş putea spune asta.
Eu pariez pe japonez.
După ce i-a făcut lui Nobu...
Tiltlurile de proprietate ale clădirilor dorite de japonezi
le-au fost transferate lor, conform acordului nostru iniţial.
Cât despre Nobu,
ei cred că omul cu mască e răspunzător de accidentul său.
Da, sigur. Ei bine,
el i-o fi strecurat o doză Vanessei în cocktailul Bellini.
Fii cu ochii pe conturile lor.
Dacă se produc mutări bruşte, ăsta ar putea fi un indiciu.
Da?
Mersi, Francis.
Ce e? Ce s-a întâmplat? E moartă?
Nu, dar...
Trei din cei care au băut ce a băut ea s-au dus.
"S-au dus."
Detest exprimarea asta.
O tentativă tristă de a evita să spui lucrurile pe şleau.
Va scăpa.
Ai vreo diplomă de medic de care eu nu ştiu?
De ce eşti aşa de sigur?
Trebuie să scape.
Nu face pe sentimentalul.
Avem probleme de care trebuie să ne ocupăm.
- Ia legătura cu Gao. - Eu?
Dacă ea a făcut asta?
- Parcă ziceai că nu crezi că e mâna ei. - Ce ştiu eu?
Aproape am fost otrăvit. Nu judec limpede.
Vorbeşte cu Gao.
Dacă nu e ea implicată,
vom avea nevoie de ajutorul ei în caz de alte episoade neplăcute.
Şi dacă e implicată?
Atunci a fost o onoare să fac afaceri cu tine.
S-ar putea să doară.
Eşti bine?
- Te referi la copci? - În mare parte.
Iar ai deschis rana?
Voiam să văd cât de mult mă pot mişca.
- Nu ar trebui să te mişti deloc. - Ştiu.
Trebuie să te odihneşti, ca să-ţi revii.
Pentru asta, meditez.
Tu meditezi?
Am învăţat să meditez când eram copil.
Ajută la calmarea durerii şi accelerează procesul de vindecare.
De asta eşti încă în viaţă?
Sau sunt un ticălos dificil.
Oricum, trebuie să o iei mai uşor sau, data viitoare, voi coase un cadavru.
Ar trebui să îţi iei o armură, cum ţi-am spus.
- Da, s-ar putea să ai dreptate. - Iată o premieră.
Când a venit Fisk la mine, la depozit,
i-am tăiat sacoul.
- L-ai tăiat? - Nu.
Purta un soi de armură în căptuşeală.
Era ceva uşor, dar rezistent.
Ceva ce nu am mai întâlnit.
Aşa se întâmplă când ai bani grămadă.
Vrei să bei ceva?
Nu, Matt.
Nu vreau să beau ceva.
Eşti a doua femeie care mă refuză azi.
Ai uşă rotativă, nu?
Nu asta...
- N-am vrut... - Lasă.
Trebuie să plec. Trebuie să-mi fac bagajul.
- Să-ţi faci bagajul? - Da.
Îmi iau liber o vreme.
Vreau să ies din oraş.
Cât timp?
De ce?
O să-ţi fie dor de mine?
Şi dacă aş spune că da?
Nu credeam că te voi revedea.
Nu viu, oricum.
Nu după ultimul apel din seara în care jumătate de oraş a explodat.
Ţi-am lăsat un mesaj...
...după ce s-a terminat nebunia.
Ai lăsat mesaj.
Ce te aşteptai, Claire?
Mi-ai spus clar că nu vrei să avansezi în relaţia asta, fie ce-o fi fost.
Ştii bine ce era.
- Ce putea fi. - Dacă mă opream.
Nu vreau să mă învârt în cerc, Matt.
Ştiu că nu te vei opri.
Nu până oraşul nu va scăpa de oameni ca Fisk.
Adică niciodată.
Mereu va fi ceva sau cineva.
Ştii bine, nu?
Mi-ai spus că eşti omul de care oraşul acesta are nevoie.
Cred că era doar pe jumătate adevărat.
Cred că eşti şi omul pe care oraşul l-a creat...
...c-o fi bine sau rău.
Îmi pare rău că iar eşti amestecată în treaba asta.
Măcar aşa apuc să te văd iar fără tricou.
Aşa că nu e totul rău.
Mersi, Claire.
Ştiu că o tot spun
şi probabil nu înseamnă nimic acum, dar...
Mulţumesc!
Voi fi mereu alături de tine...
...când vei avea nevoie de mine
să te pansez.
În afară de asta...
Da...
Da.
Tot ce-mi amintesc legat de şcoala de duminică...
...e că martirii...
...sfinţii, mântuitorii...
Toţi sfârşesc la fel.
Însângeraţi
şi singuri.
N-am spus niciodată că aş fi vreunul din ei.
Nici nu trebuia să o spui.
Bună!
Mai eşti supărat?
Tu ce crezi?
Îmi pare rău, aveam nevoie de tine.
Ştii cine are nevoie de mine, Karen?
Soţia mea.
Ea are nevoie de mine.
- Era important. - Puteai să îmi spui.
Dar nu,
tu trebuie să o bagi pe asta cu centrul minunat din nord,
care i-ar prinde bine lui Doris.
De parcă ţi-ar păsa ţie de ea.
Nu e corect!
Bun venit în viaţa mea!
Stai, ai dreptate.
Ai dreptate. Trebuia să îţi spun.
Atunci de ce nu ai făcut-o?
Eu...
M-am temut că vei refuza.
Probabil că da.
Asta nu e o poveste.
Sunt vieţile oamenilor în joc. Şi ce a făcut Fisk, omul care e el...
Avem, în sfârşit, dovada irefutabilă sau... ce-o fi.
Mai degabă "ce-o fi" decât un pistol.
Trebuie să publici articolul.
Fă-l public, ca toată lumea să îl vadă.
Nu-i aşa de simplu.
Fisk şi-a ucis tatăl, iar oamenii trebuie să ştie asta.
E o bătrânică acum,
e derutată...
Nu mai ştie ce spune. Sunt lucruri petrecute poate demult.
Deci nu o crezi?
Bine.
Să zicem că o facem.
Eu scriu povestea...
...o pun pe prima pagină.
După asta ce se întâmplă?
Toţi vor şti că a minţit în legătură cu trecutul său.
Da, toţi vor şti asta.
După care apare din nou la TV,
şi spune lumii că da, a minţit apropo de trecutul său,
fiindcă era un puşti speriat care voia să îşi apere mama.
Poate o aduce pe maică-sa în public
şi începe să lăcrimeze.
Ai prins ideea?
Mie mi se pare un drum înfundat.
Trebuie să mă mai gândesc, asta e tot.
El va ieşi triumfător.
Dacă nu facem nimic, Fisk va câştiga.
La faze ca astea nu există învingători şi învinşi.
Elena Cardenas s-ar putea să nu fie de acord
dacă ai întreba-o.
Poate nu trebuie să facem nimic.
Ce vrei să spui cu asta?
Ştii de evenimentul caritabil de la vechea clădire Van Lunt?
Unde Fisk strângea fonduri pentru o lume mai bună?
Da, o şleahtă de bogătaşi care se perie unul pe altul.
Am auzit că au făcut toţi toxiinfecţie alimentară.
Nu cred că li s-a tras de la antreuri.
Am o sursă neconfirmată,
care susţine că a fost pus ceva în băuturi.
Vreo doi morţi, poate.
Dumnezeule!
De ce nu e subiectul ăsta la ştiri?
O fi din cauză că e Fisk la butoane.
Înseamnă că are pârghii importante în presă.
Poate chiar la Bulletin, nu ştiu.
Stai, mai zi o dată.
Dacă e aşa, de ce atacă o acţiune caritabilă?
Fisk a ieşit în public.
Cei cu care are conexiuni
poate nu vor să iasă din tenebre.
Oare cineva încearcă să-i facă felul lui Fisk?
Scriu despre infractorii din oraş dinainte să te naşti tu.
Singurul lucru pe care îl ştiu sigur este...
...că nu poţi fi în vârf, mare mahăr,
fără să ai duşmani care vor să te pună la pământ.
Era o vreme când eu...
...credeam că sunt împlinit...
...că nu am nevoie de nimeni care să înţeleagă cine sunt de fapt.
Dacă moare...
A venit Rosenberg de la Hartford, iar ea e puternică.
- Am văzut toţi asta. - Da.
Leland crede...
...că au fost oamenii lui Nobu.
Soarta.
- Domnule? - E ceva ce mi-a spus Gao.
Trebuie să aleg o cale sau destinul o va alege pentru mine.
L-am trimis pe Leland să vorbească cu ea.
Bănuieşti că e mâna ei aici?
Până nu ştim sigur, îi bănuiesc pe toţi.
Află cine a făcut asta.
Trebuie!
Vreau să mă uit în ochii lui când voi săra pământul cu sângele lui.
Am înţeles.
I-am spus că cel mai sigur loc e lângă mine.
Nu e vina ta.
Zace acolo pentru că era lângă mine.
Voi face aranjamentele necesare.
Dacă îşi revine, vreau să fie dusă departe.
Undeva departe de mine şi de oraş.
Mă îndoiesc că ar vrea asta.
Rareori primim ce ne dorim,
în lumea asta.
Dar...
Unii dintre noi o merită.
Alocă fondurile de rigoare.
- Îl pun pe Leland să se ocupe. - Nu, vreau discreţie maximă. Ocupă-te tu.
Vă trimit actele la apartament.
Mersi, Wesley.
Eu...
Mulţumesc!
TERAPIE INTENSIVĂ
Vă rog, spuneţi-mi ce se petrece.
Va scăpa cu viaţă?
E în comă indusă acum. O să-şi revină.
O să-şi revină.
Mulţumesc, dle doctor! Vă mulţumesc mult!
Nu-mi mulţumiţi mie.
Slujba de dimineaţă s-a terminat acum câteva ore.
Ştiu.
Vrei să te spovedeşti?
Cafea cu lapte?
Azi nu, părinte.
Probabil e mai bine, eu am băut deja patru.
Fără cofeină.
Dar şi asta tot are un pic de cofeină.
Nu se poate altfel.
Cred că anumite lucruri le ai pur şi simplu în sânge.
Chestia aceea...
...care te-a adus aici rândul trecut...
...nu a ieşit bine?
Nu prea.
Bărbatul despre care vorbeai,
cumva ai...
Nu, nu l-am ucis.
Dar am încercat.
Şi eşti dezamăgit că nu ai reuşit?
Sau te simţi oarecum uşurat?
O prietenă îmi spune că, dacă nu îmi schimb stilul,
modul cum îmi trăiesc viaţa...
Voi sfârşi însângerat şi singur.
Crezi asta?
Nu mi-e teamă de moarte.
Multora nu le e teamă.
Viaţa e cea care îi sperie de moarte.
Ştiţi cu ce mă ocup?
Cine sunt?
Taina penitenţei, cum îţi spuneam.
- Nu-ţi face griji... - Nu asta am întrebat.
Da, Matthew, nu sunt un idiot.
Ştiu destul de bine cine eşti...
...şi cu ce te ocupi.
Cum o faci...
Asta e cu totul altceva.
Un accident, când eram copil.
- Credeam că a fost voia lui Dumnezeu. - Credeai?
Da, ne-a lăsat pe fiecare cu un scop pe lume, nu?
Cu o raţiune de a fi.
Aşa cred, da.
Atunci de ce l-a băgat pe diavol în mine?
De ce îl simt în inima mea...
...şi în sufletul meu...
...agăţându-se cu disperare să iasă afară,
dacă nu e parte dintr-un plan al lui Dumnezeu?
Poate eşti pus la încercare, să scoţi partea bună din tine.
Poate că e lupta pe care o simţi
adânc în tine.
Şi de unde ştii că îngerii şi demonii din mine
nu sunt acelaşi lucru?
Nu ştiu asta,
dar nimic nu îi mână pe oameni la biserică
mai repede decât gândul la diavolul care îţi stă în coastă.
Poate că ăsta e planul lui Dumnezeu.
De asta l-a creat şi i-a permis să cadă în dizgraţie,
pentru a deveni un simbol de care lumea se teme,
care ne avertizează pe toţi...
...să păşim pe calea celor drepţi.
Nu am chef de asta în seara asta.
E în regulă, omule.
Nu trebuie să facem asta.
Dacă scoţi cuţitul din gheată, îţi rup piciorul.
Scoate arma de la centură şi te arunc de pe acoperiş.
- E în ordine acum? - Da.
Da, frate, e în ordine.
Nu ţi-am spus să te ridici.
Ce ai cu mine, de fapt? Nu am făcut nimic.
Nu e vorba de tine. Vreau nişte informaţii.
Ţi se pare că arăt a bibliotecă publică?
Dumnezeule, în regulă!
Ce vrei să ştii? Fir-ar să fie...
Fisk.
- Nu ştiu unde e, jur. - Nu asta e problema.
Fisk poartă un soi de armură, foarte uşoară şi rezistentă.
De unde şi-o procură?
De unde să ştiu eu?
Atunci nu-mi foloseşti la nimic.
Stai!
Armură... Da...
Da, armură.
S-ar putea să ştiu un tip.
Zi-mi un nume.
VISTAIN, M. MOBIL
Nu, ne-am înţeles.
Te sun eu înapoi.
Cum e?
Încă nu s-a trezit.
Rosenberg spune că e posibil să existe nişte complicaţii.
Dacă e cazul, o să ne ocupăm de tot.
M-a sunat mama.
Poţi să o suni înapoi, să vezi ce are nevoie?
- Mă ocup. - Dispari din faţa mea.
Cum e? Mai trăieşte?
Da.
Asta e ceva.
Nu vreau să fiu deranjat.
Am înţeles.
Se poate un minut, înainte să...
- Eu sunt invizibil sau ce? - Ai vorbit cu Gao?
Am stat de vorbă, da.
Şi?
Şi ce?
A spus că e tristă din pricina veştii
şi a zis ceva de o prăjitură cu răvaş şi nu ştiu ce rahat mistic.
Şi a părut sinceră?
De unde rahat să ştiu? Vorbea în chineză.
Nu cred că tipul care îi traducea mă plăcea.
Se uita cam ciudat la mine.
În ce fel ciudat?
Ciudat!
Şi cui îi pasă?
A spus că ne va susţine, dacă se ajunge acolo.
Şi o crezi?
Nu ştiu, poate.
Trebuie să fim siguri.
Tot ce ştiu sigur e că trebuie să se întoarcă la treabă
cât timp mai are la ce se întoarce.
- O va face. - Când?
Când va considera de cuviinţă.
Hai că asta m-a umplut de încredere.
Crezi că cine a făcut asta va merge mai departe?
Dacă l-au ochit o dată, o vor face din nou,
mai devreme sau mai târziu.
Du-te acasă şi odihneşte-te. Te sunăm dacă e nevoie de tine.
Sigur, voi ţine telefonul aproape.
Oricum, nu am nimic mai bun de făcut.
Alo, Marlene? Sunt Wesley.
Nu, lucrez cu fiul tău. Ne-am mai văzut.
James Wesley, exact.
Nu, nu e disponibil acum, îmi pare rău.
Voiai să te ajut cu ceva?
Stai, scuze.
Cine a venit să te viziteze?
Nu ar trebui să fii aici.
Lucrezi pentru Fisk?
Te-am întrebat ceva.
Nu ai ce căuta aici.
Nu, nu e nimic. Mă ocup eu, Marlene.
Da, îi spun să te sune imediat ce se eliberează.
Şi tu. Noapte bună!
Îmi trebuie pistolul tău.
Discret, te rog.
Cheile.
Să te duc eu cu maşina?
Nu, vreau să fie păzit de cât mai mulţi oameni.
Nu intră şi nu iese nimeni fără să fie verificat, s-a înţeles?
Şi dacă întreabă de tine?
Zi-i că mă întorc repede.
N-a fost frumos din partea ta.
Nu trebuie să fii aici.
Dl Fisk se va înfuria.
Îi va face rău.
Cui îi va face rău?
Melvin, aşa te cheamă, nu?
Melvin Potter?
De unde ştii?
Cui îi va face rău Fisk, Melvin?
Lui Betsy.
Cine e Betsy?
E drăguţă, mă ajută...
...atunci când sunt derutat.
De ce ar vrea Fisk să îi facă rău?
Nu ar trebui să fie nimeni aici, în atelier,
dacă nu îl aduce el.
Deci lucrezi pentru Fisk.
Am spus nu, când m-a întrebat.
Am spus nu. Lui Betsy nu i-ar plăcea asta.
Vrea să fiu cuminte. Trebuie să fiu cuminte.
Aşa că fac chestii.
Sunt bun la asta.
Îmi pare rău, Melvin.
Fisk a rănit şi oameni la care ţin.
Ştiu cum e să-ţi faci griji pentru ei...
...şi să vrei să fie în siguranţă.
Şi pe tine te pune să lucrezi pentru el?
Nu, eu nu lucrez pentru Fisk.
Eu vreau să îl împiedic să mai rănească alţi oameni,
să o rănească pe Betsy.
- Ai putea face asta? - Poate.
Ai făcut un costum pentru Fisk?
Tu ai făcut un costum cu căptuşeala asta?
Am făcut multe. Sunt pentru protecţie.
Poţi să-mi faci şi mie ceva din asta?
Vrei un costum ca ale dlui Fisk?
Nu, vreau ceva deosebit.
Dacă faci asta pentru mine...
...te scap de Fisk...
...iar Betsy va fi în siguranţă.
Poţi face asta?
Cu ajutorul tău, cred că pot.
Ce vrei să-ţi fac?
Un simbol.
Eşti un bou.
Ce-am mai făcut?
Te-am sunat toată ziua.
Am fost ocupat.
- Mi-ai ascultat mesajele? - Da.
- Şi? - Şi ce?
Ai o bătrânică nebună cu o poveste
despre micul Fisk care şi-a ucis tatăl cu ciocanul.
Şi-a omorât tatăl în bătaie.
Avea 12 ani, se întâmpla acum 40 ani.
Iisuse, de ce niciunul dintre voi...
Maică-sa era, chipurile, moartă.
Foggy, asta dovedeşte că Fisk a minţit.
Doar ştii cu cine ai de-a face.
Nu va fi de ajuns.
Parcă ai fi Matt.
Ai vorbit cu el?
El m-a întrebat la fel de tine.
- Da? - Când am fost la el acasă.
Ce s-a întâmplat?
Nu-mi spune că a fost un accident auto.
Întreabă-l pe el.
- L-am întrebat. - Şi ce ţi-a spus?
Că ar fi fost vina lui.
Aşa e.
Ce-i cu voi doi?
De ce nu ai fost la birou?
- Doar n-avem vreun client. - Foggy.
Trecem printr-o fază mai proastă.
Am găsit placa "Nelson şi Murdock" la gunoi.
E o fază foarte proastă.
Vrei să vorbim?
Da.
Dar nu pot.
De ce?
E...
Dacă-mi spui că e complicat, îţi dau un pumn în freză.
E ceva personal!
E personal, bine?
Bine.
Bine, e personal. Am priceput.
Nu, crede-mă.
Au început să dărâme clădirea de apartamente a Elenei.
Ştiai?
Nu, nu ştiam.
Fisk e încă liber, Foggy.
Ar fi frumos dacă tu şi Matt v-aţi trezi la realitate
şi aţi face ceva în privinţa asta...
Cât mai e ceva de apărat în Hell's Kitchen.
Matt, Karen la telefon. L-am văzut pe Foggy la Josie's. E...
Puteţi să vă rezolvaţi problemele odată?
Parcă eram o echipă, nu ce suntem acum, bine?
Sună-mă, vorbesc serios.
Pa!
- Da. - Bună!
- Karen la telefon. - Ştiu.
E o chestie, ID-ul apelantului, ai auzit de ea?
Pari tot supărat.
Doar obosit.
Eşti bine?
Voi fi. Care-i faza?
Matt şi Foggy sunt...
Nici nu ştiu ce. S-au certat şi acum...
Simt că se duce totul de râpă, Ben.
Totul.
Cam acum îţi dai seama că povestea devine interesantă.
Cum faci asta...
...zi de zi?
Pun un picior în faţa celuilalt şi tot aşa, ca toată lumea.
Da, dar tu nu eşti ca toată lumea.
Ştii asta, nu?
Fiecare face ce poate.
Uneori, asta e de ajuns.
Mersi, Ben.
N-am spus că scriu povestea.
Ştiu.
Mersi pentru...
Pentru că mă asculţi.
Pentru că îţi pasă.
Asemenea.
Vorbim mâine?
Da, vorbim mâine.
Bine.
A P MAGAZIN ALIMENTAR
VOTAŢI BILL FISK
Rahat! Pe bune?
Nu ştiu să mă rog.
Tatăl meu nu era bisericos.
Mama voia să fie. Cred că avea nevoie să fie.
Dar nu a găsit niciodată forţa necesară.
Am văzut asta în filme
şi la televizor.
Am citit despre asta în cărţi, când eram mic, după ce am fost exilat.
Şi am încercat să mimez cuvintele...
...sentimentul...
Dar era ceva fals.
Era un simulacru de credinţă.
Aşadar...
Nu mă pot ruga pentru tine.
Tot ce pot face
e să îţi promit ceva.
Ceva ce nici Dumnezeu, dacă El există,
nu mă poate împiedica să fac.
Cei care ţi-au făcut asta...
...vor avea de pătimit.
Vor avea de pătimit.
Mă gândeam...
...că nu o să-ţi mai revii.
Ar fi fost păcat.
Poate vrei să îţi dai puţin timp.
Între timp, poate stăm de vorbă.
Nu poţi face asta.
Şi totuşi, iată-ne.
Interesant e că, după articolul despre Union Allied,
m-am interesat dacă ai nevoie de mai multă atenţie.
Simţeam că făcuseşi cât rău puteai să faci,
deci nu mai era necesar.
Erai un nimeni,
erai o mică piesă dintr-un mecanism.
Aşa că s-a avansat o ofertă printr-un terţ.
Un contract pe care l-ai semnat
în schimbul unei sume rezonabile de bani.
Ei bine...
Rezonabilă pentru tine.
Ideea era să dispari din peisaj, dră Page.
Să te evapori...
Acolo unde se evaporă oamenii ca tine.
Dar tu ai făcut o alegere.
Iar acea alegere te-a adus aici,
în această seară, în acest moment.
Poate că aşa trebuia să fie.
Poate că suntem destinaţi...
...să urmăm o cale pe care niciunul din noi nu o vede,
ci numai o simte vag,
când ne ia de mână şi ne ghidează spre inevitabil.
- Asta ar trebui să mă sperie? - Nu.
Asta să te sperie.
Eşti atentă la mine?
Poţi să dai din cap sau aşa ceva?
Ţii la oraşul ăsta?
Poftim?
E o întrebare simplă. Ţii la oraşul ăsta?
Eu...
Nu locuiesc aici de mult timp.
Câteva zile, maximum o săptămână,
sunt suficiente cât să-ţi faci o impresie.
A ajunge să ţii la ceva înseamnă
să uiţi treptat ceea ce îţi displace la acel lucru.
Voi fi sincer, situaţia o impune.
Eu nu iubesc acest oraş.
Grămada de gunoaie de pe marginea trotuarului,
aerul care parcă ţi se lipeşte de piele,
mizeria care nu se duce niciodată.
Poate ar trebui să te muţi.
Sunt aici pentru că e nevoie de mine, nu pentru că vreau.
Cine are nevoie, Fisk?
El iubeşte oraşul ăsta.
Într-un mod în care noi doi nu am putea.
Nu mă aştept să înţelegi asta.
Sunt momente când şi eu mă chinui să înţeleg,
dar el îl iubeşte...
...profund.
Aproape la fel de mult, bănuiesc, pe cât îşi iubeşte mama.
Sincer, mă mir că şi-a adus aminte de tine.
Pentru ea, amintirile recente sunt confuze,
uneori declanşate de un element minor.
Dar tu văd că i-ai lăsat o impresie puternică.
Tinerica blondă cu ochi mari, albaştri.
Şi tipul cu care erai, dl Urich.
Patronul meu...
Scuze, vechile obiceiuri dispar greu. Dl Fisk...
Cum spuneam, îşi iubeşte mama.
Ar fi extrem de...
...supărat...
...dacă ar şti că ai găsit-o şi mai ales că ai văzut-o.
Nu i-ai spus?
Are treburi mai importante pe cap,
aşa că am preluat eu frâiele.
Dacă ai de gând să mă ucizi...
...fă-o, şi gata.
M-am săturat să-ţi ascult porcăriile.
Nu sunt aici să te ucid, dră Page, ci ca să-ţi ofer o slujbă.
Se poate o cafea, te rog? Neagră.
Vreţi şi ceva de mâncare, domnule?
Nu, mersi, Francis. Unde e Wesley?
Deci, după toate astea, ce ar trebui să fac?
Să fiu secretara ta?
Poziţia la care mă gândesc presupune
mai multă implicare.
Ai dovedit că ai creativitate,
că eşti tenace, ambiţioasă, persuasivă,
că viziunea ta e cea corectă,
că pe acea cale trebuie mers,
în pofida evidentelor repercusiuni ale acţiunilor tale.
Ăsta da limbaj de lemn...
Mai pe şleau...
Îl vei convinge pe dl Urich...
...că totul e în regulă,
că te-ai înşelat, că Wilson Fisk e un om bun...
...un om de care oraşul are nevoie.
După care îi spui să dea sfară-n ţară
tuturor celor înveninaţi de viziunile tale negativiste.
Mai bine crăp.
Dar nu vei fi
prima care va fi sacrificată.
Nu, eu cred că dl Urich va avea onoarea.
Apoi, dl Nelson şi dl Murdock, de la locul tău de muncă.
După care ne ocupăm de prieteni, familie şi de toţi cei la care ţii.
Şi când rămâi fără lacrimi, abia atunci...
...ne ocupăm şi de tine, dră Page.
Chiar crezi
că aş pune pe masă o armă încărcată, la care să ai tu acces?
Nu ştiu.
Crezi că ar fi prima oară când împuşc pe cineva?
Dră Page...
Subtitrare: Retail